Chira+Daniela

Opera literara “ION” de Liviu Rebreanu este un roman realist, de tip obiectiv, apartinand prozei interbelice. Este un roman de tip obiectiv, remarcandu-se prin obiectivitatea – impersonalitatea naratorului. Proza realist- obiectiva se realizeaza prin naratiunea la persoana a III –a si prin viziunea “din - darat” care presupune un narator obiectiv, detasat.Care este tema romanului ?

Tema romanului este prezentarea problematica a pamantului in conditiile satului ardelean de la inceputul secolului al XX - lea. Romanul prezinta lupta unui taran sarac pentru a obtine pamantul si consecinta actelor sale. Tema centrala, posesiunea pamantului este dublata de tema iubirii, in plan simbolic, destinul protagonistului se plaseaza pe doua coordonate: Eros si Tanatos.



Critica analitica a romanului deosebeste in general trei elemente constitutive ale acestuia: intriga, caracterizarea personajelor si cadrul; ultimul, care capata atat de lesne semnificatie simbolica, este denumit, in unele teorii moderne, atmosfera sau tonalitatea. Este inutil sa subliniem ca toate acestea elemente se determina reciproc ! ”

Actiunea romanului se desfasoara pe mai multe planuri narative, avand personaje numeroase. Specia literara privilegiaza personajul, a carui evolutie in plan psihologic constituie obiectul romanului. De aceea el este construit dintr-un ansamblu de trasaturi redate in mod direct (portret, biografie, statut social) si indirect (fapte, gesturi, atitudini, limbaj, raporturi cu alte personaje). Naratorul obiectiv si omniscient isi lasa personajele sa-si dezvaluie trasaturile in momente de incordare, consemnandu-le atitudinile. El se detaseaza si lasa viata sa curga ca un suvoi. Trasaturile personajelor se dezvaluie in evolutia conflictului. In functie de rolul lor in actiune, ele sunt puternic individualizate. Drama taranului lipsit de pamant, in conditiile satului romanesc din Ardeal, la inceputul sec. XX-lea, ii sunt cunoscute autorului inca din copilarie. Vorbele patimase ale unui taran din Prislop, sarutul pamantului, rusinea fetei bogate sunt elemente de geneza a romanului si apartin unor personae, din planul realitati.

Exponent al taranimii prin dragostea pentru pamant, Ion este o individualitate prin modul in care il obtine, Singulara in satul Pripas nu este casatoria sarantocului cu o fata cu zestre, pentru ca Vasile Baciu si Ion Pop al Glanetasului dobandisera averea in acelasi fel, ci comportamentul sau: o face pe Ana de rusinea satului inainte de nunta, iar apoi umbla dupa nevasta lui George.
 * ION - personaj principal, complex: are insusiri contradictorii: viclenie si naivitate, gingasie si brutalitate, etc...**
 * ION - pesonaj realist, tipic pentru o anumita categorie social; este determinat social si are o psihologie complexa, urmarita in evolutie.**

Exponent al taranimii prin dragostea pentru pamant, Ion este o individualitate prin modul in care il obtine, Singulara in satul Pripas nu este casatoria sarantocului cu o fata cu zestre, pentru ca Vasile Baciu si Ion Pop al Glanetasului dobandisera averea in acelasi fel, ci comportamentul sau: o face pe Ana de rusinea satului inainte de nunta, iar apoi umbla dupa nevasta lui George. Relatia fundamentala se stabileste intre protagonist si un personaj simbolic mai puternic decat el: pamantul. Iubeste pamantul mai presus de orice: “Iubirea pamantului l-a stapanit de mic copil [...] De pe atunci i-a fost mai drag decat o mama”. ION - personaj titular si central: domina intreaga lume care se desfasoara in legatura cu el. Celelalte personaje principale graviteaza in jurul sau punandu-I in lumina trasaturile, nazuintele
 * ION - personaj titular si central: domina intreaga lume care se desfasoara in legatura cu el.**
 * Celelalte personaje principale graviteaza in jurul sau punandu-I in lumina trasaturile, nazuintele**

Opera literara “ION” de Liviu Rebreanu este un roman realist, de tip obiectiv, apartinand prozei interbelice. Este un roman de tip obiectiv, remarcandu-se prin obiectivitatea – impersonalitatea naratorului. Proza realist- obiectiva se realizeaza prin naratiunea la persoana a III –a si prin viziunea “din - darat” care presupune un narator obiectiv, detasat.Care este tema romanului ? Tema romanului este prezentarea problematica a pamantului in conditiile satului ardelean de la inceputul secolului al XX - lea. Romanul prezinta lupta unui taran sarac pentru a obtine pamantul si consecinta actelor sale. Tema centrala, posesiunea pamantului este dublata de tema iubirii, in plan simbolic, destinul protagonistului se plaseaza pe doua coordonate: Eros si Tanatos.

Critica analitica a romanului deosebeste in general trei elemente constitutive ale acestuia: intriga, caracterizarea personajelor si cadrul; ultimul, care capata atat de lesne semnificatie simbolica, este denumit, in unele teorii moderne, atmosfera sau tonalitatea. Este inutil sa subliniem ca toate acestea elemente se determina reciproc ! ”

Actiunea romanului se desfasoara pe mai multe planuri narative, avand personaje numeroase. Specia literara privilegiaza personajul, a carui evolutie in plan psihologic constituie obiectul romanului. De aceea el este construit dintr-un ansamblu de trasaturi redate in mod direct (portret, biografie, statut social) si indirect (fapte, gesturi, atitudini, limbaj, raporturi cu alte personaje). Naratorul obiectiv si omniscient isi lasa personajele sa-si dezvaluie trasaturile in momente de incordare, consemnandu-le atitudinile. El se detaseaza si lasa viata sa curga ca un suvoi. Trasaturile personajelor se dezvaluie in evolutia conflictului. In functie de rolul lor in actiune, ele sunt puternic individualizate. Drama taranului lipsit de pamant, in conditiile satului romanesc din Ardeal, la inceputul sec. XX-lea, ii sunt cunoscute autorului inca din copilarie. Vorbele patimase ale unui taran din Prislop, sarutul pamantului, rusinea fetei bogate sunt elemente de geneza a romanului si apartin unor personae, din planul realitati.

Exponent al taranimii prin dragostea pentru pamant, Ion este o individualitate prin modul in care il obtine, Singulara in satul Pripas nu este casatoria sarantocului cu o fata cu zestre, pentru ca Vasile Baciu si Ion Pop al Glanetasului dobandisera averea in acelasi fel, ci comportamentul sau: o face pe Ana de rusinea satului inainte de nunta, iar apoi umbla dupa nevasta lui George.
 * ION - personaj principal, complex: are insusiri contradictorii: viclenie si naivitate, gingasie si brutalitate, etc...**
 * ION - pesonaj realist, tipic pentru o anumita categorie social; este determinat social si are o psihologie complexa, urmarita in evolutie.**

Exponent al taranimii prin dragostea pentru pamant, Ion este o individualitate prin modul in care il obtine, Singulara in satul Pripas nu este casatoria sarantocului cu o fata cu zestre, pentru ca Vasile Baciu si Ion Pop al Glanetasului dobandisera averea in acelasi fel, ci comportamentul sau: o face pe Ana de rusinea satului inainte de nunta, iar apoi umbla dupa nevasta lui George. Relatia fundamentala se stabileste intre protagonist si un personaj simbolic mai puternic decat el: pamantul. Iubeste pamantul mai presus de orice: “Iubirea pamantului l-a stapanit de mic copil [...] De pe atunci i-a fost mai drag decat o mama”. Renunta la scoala pentru ca ii este mai drag “sa fie vesnic insotit cu pamantul...”. Renunta la Florica, pe care o iubea, pentru ca “toata fiinta lui arde de dorul de a avea pamant mult, cat mai mult...”. Prin munca, omul este infratit cu lutul. In fata “uriasului”, se simte “mic si slab, cat un vierme”, dar muncindu-l, simte “o mandrie de stapan” si are iluzia ca aeste “atat de puternic incat sa domneasca peste tot cuprinsul”.Imensitatea ii trezeste dorinta de a poseda : “-Cat pamant, doamne!...”. Toate actiunile lui se vor orienta spre a-l obtine, indiferent de mijloace. Cand glasul pamantului tace, revine glasul iubirii. Pamantul-stihie striveste in final omul, care nu intamplator este ucis cu o sapa.
 * ION - personaj titular si central: domina intreaga lume care se desfasoara in legatura cu el.**
 * Celelalte personaje principale graviteaza in jurul sau punandu-I in lumina trasaturile, nazuintele**

“Vedea cum s-a dezbracat de zapada locul, ca o fata frumoasa care si-ar fi lepadat camasa aratandu-si trupul gol , ispititor”. Intre Ion si pamant este o relatie organica, ca intre doi iubiti.

Munceste pamantul cu disperare, si izbanda il face sa delireze si cuprins de miraj sa sarute hieratizat brazda. Acest gest e o descatusare de forte, si pentru Ion ,pamantul reprezinta o unire indistructibila cu clasa oamenilor de vaza. Este salvarea lui.

Pentru Ion pamantul nu e doar un mijloc de existenta, este o fiinta.

Ion saruta pamantul cu patima isi "lipeste buzele cu voluptate de pamantul ud“, "dorea sa simta lutul sub picioare, sa-i soarba mirosul".

Renunta la scoala pentru ca ii este mai drag “sa fie vesnic insotit cu pamantul...”. Renunta la Florica, pe care o iubea, pentru ca “toata fiinta lui arde de dorul de a avea pamant mult, cat mai mult...”. Prin munca, omul este infratit cu lutul. In fata “uriasului”, se simte “mic si slab, cat un vierme”, dar muncindu-l, simte “o mandrie de stapan” si are iluzia ca aeste “atat de puternic incat sa domneasca peste tot cuprinsul”.Imensitatea ii trezeste dorinta de a poseda : “-Cat pamant, doamne!...”. Toate actiunile lui se vor orienta spre a-l obtine, indiferent de mijloace. Cand glasul pamantului tace, revine glasul iubirii. Pamantul-stihie striveste in final omul, care nu intamplator este ucis cu o sapa.

“Vedea cum s-a dezbracat de zapada locul, ca o fata frumoasa care si-ar fi lepadat camasa aratandu-si trupul gol , ispititor”. Intre Ion si pamant este o relatie organica, ca intre doi iubiti.

Munceste pamantul cu disperare, si izbanda il face sa delireze si cuprins de miraj sa sarute hieratizat brazda. Acest gest e o descatusare de forte, si pentru Ion ,pamantul reprezinta o unire indistructibila cu clasa oamenilor de vaza. Este salvarea lui.

Pentru Ion pamantul nu e doar un mijloc de existenta, este o fiinta.

Ion saruta pamantul cu patima isi "lipeste buzele cu voluptate de pamantul ud“, "dorea sa simta lutul sub picioare, sa-i soarba mirosul".